R. Kipling MOWGLI
AKELA VIIMANE JAHT
Ma olen üllatunud.
Kuidas sellised julged kütid
lasevad ennast kamandada ühel närbuval hundil?
Ma olen kuulnud, et karja nõukogul ei julge te talle silma vaadata.
Dzungli isand!
Arvatavasti sõi ta lapse ära.
Muidugi, nüüd vajab ta puhkust.
Mowgli?
Panen selle konnapoja nahka.
Kui imelik on näha oma jalge ees seda, mis kattis pead.
Sulle meeldib minu uus ihukate?
Väga ilus.
See pole veel see.
Milliseks see muutub veel peale suplust.
Lähme siis ujuma.
Oota. Mul on veel kõht täis.
Ma laisklen.
Sel juhul ma kannan sind.
Hoia alt.
Hoia end!
Aga nüüd hoia alt.
Õlg.
Käsi.
Põlv.
Pea.
Jalg.
Kõht.
Rind.
Aga nüüd suplema, Kaa.
Noh? Kuidas on?
Ei. Näita ennast üleni.
Sa oled sirgunud.
Sa oled osav ja tark
ja ikkagi on seda vähe.
Ma olen tugev.
Ei.
Sul on viletsad küüned ja hambad.
Aga keda ma peaksin kartma? - Aga Shere Khan?
Sulle on vaja Raudset Hammast.
Raudset Hammast? - Jah.
Ma tean, kust seda võtta.
Milleks see kõik?
Kas seda võib süüa?
Rahune, kobrade ema.
Rahune.
See inimene on minu vend.
Olgu pealegi. Olgu peale.
Mida uut on seal üleval, linnas?
Meie kohal on dzungel.
Linna ei ole juba ammu.
See lagunes juba minu vanaisa ajal.
Jah, jah.
Ma olen väga vana.
Aga ikkagi ei suuda ma uskuda, et võimas linn kadus.
Mine üles ja sa näed seda ise.
Sa oled veel liiga noor, et mind õpetada.
Ma olen selle aarde valvur
ja valveta ma seda ei jäta.
Aga meile ei ole siit midagi vaja.
Kui, siis vaid seda Raudset Hammast.
Ema kobra, kingi see mulle.
Mina aga toon sulle konni.
Muidugi. Muidugi!
Ma kingin sulle kõik, mida sa näed.
Aga vaid niikauaks, kuni sa oled siin.
Tänan sind, Ema-kobra.
Vaata ringi.
Mis seal lamab, ah?
Need inimesed tulid, et aaret ära viia.
Ma rääkisin nendega ja nemad... - Ei ole meil vaja sinu aaret.
Ja peale selle tean ma märgusõna.
Siin kehtib ainult minu märgusõna.
Ükski inimene pole siit väljunud.
Tagasi, või ma puudutan su nahka.
Lase ta lahti, Kaa.
Ta on oma mürgist kauem elanud.
See pehkinud juurikas.
Sinu aardele on vaja uut valvurit.
Mul on häbi. Mul on häbi!
Tapke mind ära!
Küll siin on hea.
See särab rohkem kui Bagheera silm.
Mul on sabaotsani piinlik,
et see pehkinud juurikas mind nii ära hirmutas.
Kas sa minuga täna jahile tuled?
Ma ei tea kohe, kuidas sind selle asja eest tänada.
Vabanda, ma jooksen Bagheera juurde.
Talle peab ka Raudset Hammast näitama.
Kus sa oled hulkunud? - Me vaevu leidsime su üles.
Ruttu. Jahile.
Hei, loomad!
Kuulake kõik ja levitage uudist!
Nüüd on konnapojal raudne ja hirmutav hammas!
Lilled ja haljad lehed dzunglis.
Teile laulab ülistuslaulu Mowgli!
Jookske, minu poolt ära hirmutatud ahvikari,
ja hoidku end nüüd Shere Khan jäämast minu teele!
Akela, luba täna Mowgli meiega.
Meiega.
Head jahti!
Kust sa selle said?
Külmadest Urgudest. Kaa aitas mind.
Nüüd ei pea ma kedagi kartma. On ju nii, Bagheera?
Kuni meie oleme sinuga, ei pea sa midagi kartma.
Aga maailmas on üks asi, mis on Raudsest Hambast tugevam.
Punane Lill. - Punane Lill?
Punane Lill. Teda kardavad kõik.
Ja isegi sina kardad teda? - Jah, ka mina.
Mina ka.
Ja Baloo.
Ja Kaa.
Ja Shere Khan.
Nad ajavad Hirve!
Nad ajavad teda siia!
Ei! Nad ajavad teda teisel rajal.
Kose juurde.
Las Akela näitab oma jõudu.
Andke teed karjajuhile!
Hüppa! Hüppa, Akela!
Vana hunt pani mööda!
Akela pani mööda. Akela pani mööda.
Seal, jõe taga,
pillirooväljade naabruses,
elab Punane Lill.
Ta võib olla väikene
ja õrn nagu ööliblikas,
aga aja ta vaid vihale
ja ta muutub tugevaks. Kasvab puudest kõrgemaks
ja siis ei ole tema eest enam pääsemist.
Ärka üles, Mowgli! Ärka juba!
Akela eksis. Karjale on vaja uut juhti.
Nõupidamisekalju juurde!
Nüüd ei tohi viivitada.
Jookse. Jookse, Mowgli!
Ruttu, muretse Punane Lill, muidu on hilja. Ruttu!
Akela eksis.
Mida ütleb seadus? - Ta on surnud hunt.
Tuleb valida uus juht.
Kaksteist aastat viisin ma teid jahile.
Sina, hall vend, jookse kalju juurde.
Teie oodake mind siin.
Nüüd ma eksisin.
Teil on õigus mind tappa.
Ja sellepärast ma küsin.
Kes teist tuleb ja teeb üksikule hundile otsa peale?
Me oleme sinuga ühte verd, sina ja mina.
Rutem! Rutem, Mowgli!
Mis meil vanamehest, ta sureb niigi.
Andke mulle inimlaps!
Õige, milleks meile inimene? - Ta on meie vend.
Ta püüdis meile linde.
Shere Khanil on õigus. Anname ta ära! Anname ära!
Anname ära. - Las läheb minema.
Nüüd me saame ainult võidelda.
Ta on minu vend!
Pidage!
Kas Shere Khan on karjajuht?
Või olete te shaakalid, et tema ees lipitsete?
Ole vait, inimese laps!
Siin on hakanud raipe järele haisema.
Sa oled nii palju korrutanud, et ma olen inimene,
et lõpuks jäin ma ka ise seda uskuma.
Ja et sa seda paremini näeksid...
Säh, võta!
Sa ütlesid, et tapad mu.
Püsti, kui sinuga räägib inimene!
See on sulle Akela eest.
See on inimese eest!
Kao minema, kõrbenud kass.
Ja nüüd vot mis.
Akela eksis Shere Khaani pärast ja te ei tapa teda.
Ta jääb karjajuhiks. Ja seda ütlen mina - Mowgli -, inimene.
See oli kolmas osa Mowgli lugudest